Anmodning om assistanse
Nødebo kirke
- Er du klar, jenta mi? - Jeg er livredd.
Hvorfor står de der? Han må ikke se meg!
- Hva er det? - Presten har ikke kommet.
Du må ikke se meg! Det betyr ulykke.
Låsesmeden er i gang.
- Nå har han fått opp døra. - Kom her.
Vår redningsmann.
- Hva er det? - Presten... Hun ligger der inne.
Jeg sa jo at det betyr ulykke.
Jeg må be alle om å forlate kirken og kirkens område.
Hun er død.
Jeg vil gifte meg.
Det trenger ikke å være noe stort. Bare oss fire.
- Eller er det for trist uten fest? - Hvilken fest?
- Når vi skal gifte oss. - Hvorfor skal vi gifte oss?
- Tenk om det skjer meg noe. - Da spiller det ikke noen rolle.
Hele pensjonen min tilfaller staten hvis jeg ikke er gift.
Jeg trodde du elsket meg, men det er bare noe helt praktisk.
- Helt praktisk... - God morgen.
- Er du oppe? Klokken er ikke tolv. - Kanskje dere stod opp for tidlig.
Man må stå opp tidlig når man skal planlegge bryllup.
- Skal dere gifte dere? Så kult! - Men bare på rådhuset.
Nei, det skal være ordentlig, med en stor fest.
- Tobias, de skal gifte seg. - Det sier moren din.
- Vi trenger ikke si det til noen? - Jo, det skal være ordentlig.
- I kirken og greier! - Slapp av. Det blir på rådhuset.
Nå dreper de prester også. En kvinnelig.
De fant henne i kirken i går, rett før en vielse.
Jeg skal ut til rettsmedisinsk. Dette blir vanskelig.
Ulf er på vei dit.
Brudens far er tilfeldigvis en tidligere kollega og venn av Ulf.
- Det er min pyjamas. - Vet det.
- Er det deg? Kommer du selv? - De andre er på vei.
- Nyter du ditt otium? - Nei, men heldigvis...
... vet ikke alle at jeg sluttet. Husker du "Mordene i Rue Morgue"?
Edgar Allan Poe. Det lukkede rommet.
Døra var låst innefra og nøkkelen satt i låsen.
Jeg fant henne her.
Ikke noe drapsvåpen, ingen andre dører og ingen annen fluktvei.
- Og vinduene? - De kan ikke åpnes.
Tenk at jeg har vært sjef her på stasjonen i fjorten år.
Og et halvt år etter at jeg slutter får vi endelig en sak -
- som utfordrer de små grå. Er ikke det ironisk?
- Hvordan går det ellers? - Jo, da.
Vi har jo ikke snakket sammen etter at du ble feminist.
Ja, utnevningen din av lngrid Dahl er vel basert på kjønnskvotering.
Politikk!
Jeg vil ha større budsjett, og politisjefen ville ha en kvinnelig sjef.
- Klarer hun det? - Ja, resultatene mangler ikke.
Hun er omgitt av dyktige folk.
- Velkommen! - Er kollegaene utenfor alt dere har?
Vi hadde sytten menn her i går som avhørte hele Nødebo.
Samt bryllupsgjestene. Alle som har vært i kirken de to siste dagene -
- har måttet avgi fingeravtrykk. Teknikerne var veldig grundige.
De fant en diktafon der borte.
Forresten så kona mi i avisa -
- at Kirsten er i radioteatret.
- Stykket blir sendt i morgen kl. 20. - Du følger godt med.
- Kjente du pastor Eriksen godt? - Ja, det kan man godt si.
Var hun litt depressiv? - Husker du fangen i Vejle, lP?
Han som tok livet av seg ved å banke hodet i gulvet.
Selvmord er utelukket.
Selv om pastor Eriksen var en viljesterk kvinne -
- som bestemte seg for å dø ved å banke hodet i gulvet, -
- så stemmer ikke skadene.
- Når døde hun? - Et øyeblikk...
- Liker du bløtkokt egg? - Hva..?
- Hva ser kraniet ut som? - Et knust eggeskall.
Akkurat som etter ei teskje.
Når døde hun?
Hun hadde en temperatur på 18,3 grader da vi fant henne.
Temperaturen hennes har sunket med 1,2-1,3 grader i timen, -
- så hun har møtt sin skaper...
... mellom kl. 21 og 23 fredag kveld.
Usikkerheten er litt større. Mellom 20.30 og 23.30.
- Hva mente du med "viljestyrke"? - Så du fingrene hennes?
Leddene var tykke og slimhinnene opphovnet.
Jeg tror hun hadde Sjøgrens syndrom.
Man blir trøtt og det føles som om man har sand i øynene.
Man må være sterk for å klare en gudstjeneste. Blir du med og bader?
Bad du, så går jeg.
Er du sikker på at hun døde på stedet?
Skal jeg hente henne igjen og vise hvorfor?
Ingen tegn på motstand. Det første slaget drepte henne.
Deretter får hun to slag til, helt unødvendig.
Umulig. Kirken var låst.
- Sover du over her? - Det tror jeg ikke.
Jeg lager litt mat til oss, så kan vi pønske ut noen geniale teorier.
Du er ikke så lite frekk.
Hils ham den kjedelige.
- Var det bra bryllupet ble avbrutt? - Det ender alltid dårlig.
- Kanskje de elsket hverandre. - "Elske" og "eie" er to ting.
- Hva med det de kaller... - Kjærlighet?
Ja, det er Johnny.
Hva..? Det kan du ikke gjøre!
Når har du tenkt at jeg skal ha dem da? Hvor er du..?
- Alt i orden? - Det var ekskona mi.
Hun flytter til Manchester. Hun hadde en god jobb da jeg spilte der.
Hun har fått den tilbake.
Hun vil ta med seg guttene.
- Det kan hun da ikke gjøre? - Mette kan gjøre hva som helst.
Bare hun vet at jeg blir lei meg.
"Om jeg gir bort alt jeg eier, men mangler kjærlighet, gagner det ei. "
"Kjærligheten er langmodig, er velvillig... "
Paulus.
- Er du så Bibelkyndig? - Det er Sørens yndlingstekst.
Han er ateist, men den kan han:
"Tro, håp og kjærlighet. Men størst blant dem er kjærligheten."
Hun ville snakke om det i vielsen. Hun pleide å forberede seg i kirken.
Hun brukte denne. Hør her:
"... er kjærligheten. " Hva vil du nå?
Det er det siste hun sier.
Og antakelig den siste hun snakker med i live.
Hva vil du nå?
Hva sier det oss, bortsett ifra at det er en hun kjenner?
- At hun ikke er redd for personen. - Jeg kommer fra politiet i Hillerød.
Her er rapportene deres. De har gjort et enormt arbeid.
Dere kjenner jo Vindfeldt, den tidligere etterforskeren -
- som trodde han skulle nyte pensjonistlivet.
Du kan vel gi oss litt bakgrunn.
Dette er pastor Eriksens mann, Jørgen.
De har vært gift i ti år, men har ingen barn.
Jørgen er lærer på Nødebo skole.
- Han er en pussig type. - Lyve kan han i alle fall.
I rapporten står det at han tilbrakte lørdag natt sammen med kona.
Men da lå hun død i kirken.
Hun døde mellom 20.30 og 23.30 fredag kveld.
- Hent Jørgen Eriksen. - Har du et øyeblikk?
Har du tenkt å bli her og lede etterforskningen?
Nei, selvfølgelig ikke. Det skal du gjøre.
Da avgjør jeg om vi henter Eriksen eller om jeg møter ham hjemme.
- Hvem er det? - Det er Christian Lange.
Jørgens sjef. Kona mi mener at han ville være bedre for presten.
Jeg skal på et møte og må dra. Hils kona.
Ja, bare bli sittende.
Et viktig møte på en søndag..?
Rettsmedisinsk sier at drapsvåpnet kan være en spade.
Kirkens redskapsbod var ulåst.
Teknikerne undersøker den og rapporterer om noen dager.
- Jeg tar rektoren. - Greit.
- Kan dere lese disse? - Jeg setter meg i kirken.
Vindfeldt, takk for hjelpen. Kan jeg ringe senere?
Veldig gjerne.
Den dreptes hjem.
Ingrid Dahl, mordkommisjonen.
- Kondolerer. - Takk.
- Kan jeg komme inn? - Ja, kom inn.
Jeg venter hele tiden på at hun skal åpne døra.
Hva tror du har skjedd?
Kanskje det var en galning som ville stjele kirkesølvet. Jeg vet ikke...
- Hvor møtte du kona di? - På et vertshus.
Jeg var langt nede, arbeidsledig. Ingenting holdt meg oppe.
Hadde jeg ikke møtt henne, ville jeg vært død i dag.
Hun ga meg troen tilbake.
- Troen på Gud? - På et annet liv. Uten alkohol.
- Hva med Gud? - Ha..! Gud?
Iblant er man sikker på at han fins et sted i universet.
Men andre ganger er det mørkt.
- Når så du henne sist? - Det har jeg allerede fortalt.
Jeg vil gjerne høre det igjen. Fortell om fredag kveld.
Vi spiste middag, så gikk hun over til kirken og jeg så på tv.
- Gikk du ikke tur eller noe? - Nei, jeg la meg litt over ti.
Iblant kommer hun først ved tolvtiden.
- Men hun sov hjemme? - Ja, visst.
- Er du sikker på det? - Jeg ville merket om hun var borte.
Dere sov kanskje ikke sammen, men det gjorde dere altså?
- Og stod opp sammen? - Ja.
Hvordan hadde dere det egentlig? Hadde dere det bra?
Jørgen, kona di døde mellom 20.30 og 23.30 fredag kveld.
Skal vi begynne forfra? Når så du henne sist fredag kveld?
- Da vi spiste middag. - Ikke etter det?
Hva gjorde du resten av kvelden og natten? Du var ikke her.
- Nei... - Hvor var du?
- Jeg var... - Prøv med sannheten nå.
- Jeg var sammen med en annen... -... kvinne?
Når dro du fra henne?
Lørdag morgen.
Visste kona di om forholdet?
Har kjæresten din et navn?
Har du virkelig spilt på landslaget? Kan jeg få autografen din?
Se her...
- Hva heter du? - Christoffer, og det er min søster.
Jeg har en sønn som heter Christoffer. Det er et fint navn.
- Hva heter du? - Line.
- Vil du også ha en? - Nei.
- Se, mamma! - Fint. Kom nå.
Han har spilt på landslaget.
- Vi kjenner hun som er død. - Skal du dra?
Ja, jeg har fått vite at ungene er hos mormoren sin.
Det er dumt av henne å ta ungene til England når dere ikke er enige.
Jeg har snakket med en jurist.
Hvis hun gjør det, får du foreldremyndigheten.
Det synes jeg du skal fortelle henne.
Vet du hva du er? Du er fantastisk.
Jeg kommer tilbake i kveld.
Jeg har kjent henne lenge. Vi gikk på videregående sammen.
Vi begynte med teologi, men jeg ble lærer.
Det var et pussig sammentreff. Samme år som jeg ble rektor, -
- fikk hun stillingen som prest.
Var du tett knyttet til henne?
Det var jeg absolutt.
Bortsett fra kona mi var hun den personen jeg satte høyest.
Maria...
- Dette er kona mi. - Fischer, mordkommisjonen.
Vi er begge knust over det som har skjedd.
Jeg var i Haderslev med ungene da Maria ringte.
Vi tenkte å avlyse fastelavnsfesten, men det ville ikke Eva likt.
Eller hva, skatt?
Ja..? Greit.
Jeg ringer senere.
- Kan du stikke innom oss senere? - Hvorfor det?
Vi kan snakke her foran mannen din også. Spiller ingen rolle for meg.
- Skal vi si klokken ti? - Ja.
Ha det.
- Hva ville han? - De vet det. Hele byen vet det.
Dette er ikke lett for meg.
"Den misunner ikke, den skryter ikke, er ikke hovmodig," -
- "... den gjemmer ikke på noe vondt."
"Den gleder seg ikke over urett, men har sin glede i sannheten."
Jeg heter Jens Olesen og er kirketjener her.
Thomas la Cour, mordkommisjonen.
For en stemme hun hadde...
Presten.
Og akkurat den teksten av Paulus...
... som hun likte best.
- Du ville snakke med meg. - Du var i Hillerød fredag kveld.
Du kom hjem i halv ellevetiden, og da var det lys på i kirken.
Jeg trodde hun hadde glemt å slukke, så jeg gjorde det.
- Hvor gjør man det? - I våpenhuset.
- Kjente du på døra inn hit? - Ja, og den var låst.
- Men hun lå her inne. - Si meg, Jens...
Hva tror du har skjedd her?
Det er da tydelig? Det var hans verk!
Vil du vise hvor du slukket lyset?
La du merke til noe annet fredag kveld?
- Det kom en person ut fra kirken. - Noen du kjenner?
Han hilste ikke på meg. Han så meg nok ikke.
Det var prestens mann.
- Hvorfor sa han ikke det i avhøret? - Han glemte det i forvirringen.
Fire vitner på bussen 22.34 fra Hillerød -
- har sett Jørgen Eriksen gå fra kirken til prestegården.
Unnskyld, men det kan være viktig. Naboen er forsikringsmann.
Han sier at presteparet hadde gjensidige livsforsikringer.
Jørgen er en velstående mann i dag. Han får nesten to millioner -
- i forbindelse med konas død.
Hva venter vi på? Han lyver. Han har en del å forklare.
Vi tar ham i morgen. Han mistet kona si i går.
- Vi er ikke sosialkontoret. - Vi har ikke noe som holder.
- Det var nok i min tid. - Jeg vil snakke med elskerinnen.
Hvem tar ansvaret hvis han forsvinner eller tar livet av seg?
- Det gjør jeg. - Burde du ikke snakke med Ulf først?
Nei. Takk for i kveld.
- Gaby, kommer du? - Nei, jeg har litt å gjøre.
Jeg har leid et rom på vertshuset i kveld.
Ha det!
- Hvorfor tar vi ham ikke inn? - Dra hjem til kona.
Det er fin stemning i dag.
GÅEN LØST
GENlET BOYSEN
Det er hos Ingrid og Søren. Si noe etter signalet.
Hei, det er meg. Hvor er alle? Søren, ikke glem Tobias' ski...
- Hvor er dere? - Jeg hadde bare...
- Hvor er Gry og Tobias? - Gry er hos moren sin.
Tobias henter et spill hos noen som jeg ikke husker hva heter.
- Du høres merkelig ut. - Jeg har det ikke helt bra.
Har du hodepine igjen?
- Det er bare et virus... - Er du sikker?
Jeg drar innom rettsmedisinsk. Boysen har løst gåten om det låste rommet.
Det er fint, elskling. Ha det bra.
Så..?
Jeg mailet en kollega i USA. Han var sikker.
- Har du hugd hodet av ei høne? - Jeg har sett dem flakse rundt.
Refleksene sier flukt og de sitter i beinet etter at den er død.
Det har ikke direkte med vår sak å gjøre, men likevel.
Du så selv kraniet. Knust på flere steder, det hadde gått hull.
- Som betyr? - Uten hull ville hun dødd straks.
Hjernen får akkurat plass i kraniet.
Hvis hjernen hovner opp etter et slag, blir trykket for stort -
- og blodtilførselen lukkes. Det er slutt.
Men i dette tilfellet kunne blodet sive ut.
- Jeg henter henne... - Nei, jeg forstår.
Hun kan ha fått 30 sekunder.
Hun blir slått og gjerningsmannen løper. Hun vil beskytte seg.
Hun låser døra, vakler tilbake og faller sammen.
Hva med dere? Vet dere hvem som gjorde det?
- Bli med og spis. - Du gir deg visst aldri.
- Gjør det noe? - Jeg er gift og skal hjem.
Jeg skal sende Tobias til Norge i morgen tidlig.
Du kan ikke dra hjem etter alt jeg har gjort for deg.
En pils..?
Det er som et tryllenummer.
Vet du hva jeg mener?
Når man får vite hvordan de gjør det tenker man: "Var det så enkelt?"
Sånn var det også med det låste rommet.
Nå er det bare å finne ut hvem hun låste døra for.
Sover du?
God morgen.
- Er ikke Johnny tilbake? - Hvorfor skulle han være det?
- Han kommer når kontoret skal hjem. - Jeg trodde han kom i går...
Det forstår jeg ikke. Kom Tobias av gårde til Norge?
Jeg kunne bitt tungen av meg da jeg sa: "lngen svarte bakker nå."
Nå tenker han bare på svarte bakker og jeg bekymrer meg hele tiden.
God morgen!
Det var bråk i Hillerød i natt.
Ja, jeg snakket med dem underveis. Vi må klare oss selv.
Det ordner seg bare vi slipper...
... Vindfeldt.
Nå har jeg løst gåten om det låste rommet.
Jeg har diskutert med min gode venn Uffe hele natten.
Han er overlege i Hillerød.
Og nå...
... kommer sjokket!
Det var presten selv som låste døra.
"Men hvordan er det mulig," tenker dere vel nå?
- Ja. - Hvordan..?
Jo, det var hull i kraniet så blodet kunne sive ut.
Det forlenget livet hennes med 30 sekunder, så hun rakk å låse.
Selvsagt!
Teknikerne sier at spaden i skuret kan være drapsvåpnet.
Men det er ingen spor. Alle redskapene er gjort rene.
Det hjelper oss dessverre ikke. Alle har adgang til skuret.
- Har dere hentet Jørgen? - Nei.
Ikke for å blande meg.
Ingenting er så irriterende som en tidligere...
... men det er likevel en liten bjelle som ringer.
Da jeg gikk forbi prestegården var gardinene trukket for.
Man kan si mye om Jørgen, men han har alltid vært morgenfrisk.
- God dag. - Jeg stikker innom litt senere.
Du kan bli med meg.
Jørgen Eriksen sier at han var hos deg natten til lørdag.
- Er Jørgen siktet? - Nei.
Hvorfor er det så viktig å få vite hvor han var?
Først sa han at han sov hjemme hos kona si, -
- men da han fikk høre at hun døde fredag, sa han at han var hos deg.
Hvis du kan bekrefte det, er den saken ute av verden.
Han var hos meg.
- Kan du fortelle hva dere gjorde? - Hva tror du?
- Har dere et forhold? - Det betyr ingenting.
- Hvordan "betyr ingenting"? - Det var rent seksuelt.
- Har Jørgen samme mening? - Ja, det var vi enige om.
Så lenge det ikke såret noen, hadde ingen noe med det å gjøre.
- Hvor lenge har det stått på? - Unnskyld meg...
Nå har jeg sagt at han var hos meg. Det var vel det du ville vite?
- Når kom han? - I åttetiden.
- Og når gikk han? - Neste morgen. Halv ti.
Og dere var sammen hele tiden?
- Jeg hører ikke hva du sier. - Ja, vi var sammen hele tiden.
Kona hans må ha visst om det ettersom han ble hele natten.
Ja...
Og hva med mannen din?
Jeg fortalte det i går kveld, etter det som skjedde.
- Hvordan tok han det? - Han ble selvfølgelig lei seg...
Men vi er jo voksne mennesker.
Mannen din dro av gårde med ungene ved sjutiden fredag kveld.
Hva snakket dere om rett før det?
- God morgen. Hvordan går det? - Strålende.
Hun har bare løyet tre ganger.
To vitner så at dere kranglet og at mannen din kjørte i sinne.
Og hvordan har det seg at fem personer har sett Jørgen ved kirken?
Maria, dette er alvor. Det gjelder et drap.
Det der med at det ikke betyr noe...
Kanskje det likevel gjorde det?
Var det det dere kranglet om? Sa du at du ville skilles?
Og Jørgen går til kirken og sier det samme til kona si?
- Hvor lenge var han borte? - En halvtime.
- Hvordan var han da han kom igjen? - Han var ulykkelig...
Han hadde hatt vanskelig for å si det. Hun ble sjokkert.
Hun var hardt angrepet av gikt. Hun klarte seg ikke selv.
Jeg våknet om natten. Han lå og gråt.
Han sa at det skulle ha vært mer humant...
... å drepe henne?
Ville han kunne drepe henne?
Jeg vet ikke...
Jeg vet ikke.
Jeg så den hvert år som barn. "Nødebo prestegård."
- Gjorde du også det? - Én gang var nok.
Nissen spør: "Når er det jul, mor?" "Når studentene kommer."
Den dreptes hjem
Det er politiet! Vær så vennlig og åpne!
Det er politiet! Er det noen hjemme?
Fy faen som han stinker!
Han har tatt seg ei ordentlig kule.
Jeg trenger ikke å snakke med politiet. Det trenger jeg ikke...
Men jeg vil gjerne snakke med politiet.
Jeg vil gjerne fortelle alt.
Det var ikke meningen...
Det var ikke meningen at hun skulle...
- Adam Fischer. - Jørgen Eriksen.
- Kan du snakke med oss? - Ja.
Du kan henge klærne dine der. Og vi har noen Paracet.
Avhør, klokken er 14.20 den 6. mars.
Vi avhører Jørgen Eriksen.
Du skal vite at du ikke trenger å si noe.
- Hvor var du fredag kveld? - Hos en bekjent.
Maria Lange sier at du forlot henne klokken 22.
Og fem vitner har sett deg forlate kirken 22.30.
- Stemmer det? - Ja.
Hva gjorde du i kirken?
- Jeg sa det til Eva. - Hva sa du?
Jeg sa det som det var, og at jeg ville skilles.
- Ble hun overrasket? - Ja.
Hvordan reagerte hun?
Hun ble lei seg, veldig lei seg.
- Gråt hun? - Ja...
- Hva gjorde du? Trøstet du henne? - Ja.
Men hun misforstod det.
- Hvordan "misforstod"? - Hun ble...
Hun ble kjærlig.
Jeg rev meg løs...
- Og så? - Hun var rasende.
- Hun jaget meg ut av kirken. - Ut av kirken?
- Og det var alt? - Ja.
- To millioner er mye penger. - Hva..?
- To millioner er mye penger. - Jeg vet ikke hva du snakker om.
Jeg uttrykker meg litt uklart. Jeg snakker om livsforsikringen.
- Vi har ikke noen livsforsikring. - Tror du ikke at vi sjekker sånt?
Nå skal vi se her...
Det der er vel din underskrift?
Den 16. mars 1999.
Jeg trodde det var en vanlig innboforsikring.
Det er vanskelig å tro.
Kona di var syk og snart femti. Det var ikke en billig forsikring?
Det må ha påvirket økonomien?
Eva tok seg av alt sånt. Hun tegnet den for min skyld.
Nå synes jeg at du skal fortelle hva som virkelig skjedde i kirken.
Flere rapporter. Hvordan går det der inne?
Han er hard. De har holdt på i tre timer.
Se her...
Disse er fra den 1. mars, for fem dager siden.
Du har betalt dem på posten. Og se her!
Det er jo livsforsikringen.
Eva ba meg betale dem.
- Beløpet overrasket deg ikke? - Nei...
Det er jo mye penger.
Ingrids telefon, det er Gaby.
Gry, vent litt.
Det er Gry.
- Det er lngrid. - Jeg er på sykehuset.
- Det er pappa. - Hva er det med ham?
De opererer hjernen hans.
Han falt på kjøkkenet, så jeg ringte etter en ambulanse.
- Nå holder de på å operere ham. - Gry, jeg kommer med en gang.
Det er Søren. De opererer ham.
Jeg kjører deg.
- Jeg kjører selv. - Det er ingenting å diskutere.
- Niels... - Det var en komplisert operasjon.
- Men det ser ut til å ha gått bra. - Hva er det?
Han var bevisstløs og hadde en stor blodansamling i hjernen.
Hvis vi ikke hadde operert ville han ha vært død.
- Hvor lenge har han hatt det? - Sikkert siden trafikkulykken.
- Slaget bristet et blodkar. - Hvorfor oppdaget dere det ikke?
Han ville ikke bli til observasjon.
Vi kunne likevel ha oversett det. Vi kan takke Gry for det hun gjorde.
- Vi ringes. - Takk, lP.
Vi skulle ha en ny bestyrerinne.
Det kunne bare bli snakk om fru Møller eller frøken Smith.
Fru Møller hadde de beste papirene og forbindelsene.
Men frøken Smith ville blitt en veldig god bestyrerinne...
Du husket det likevel!
Jeg henter et glass til deg.
Jeg syntes ikke hun skulle høre det alene. Hun er strålende.
Søren har blitt innlagt. Men han klarer seg.
- Du kan ligge på sofaen her ute. - Det er en god idé.
Jeg vekker deg når han våkner.
- Lover du det? - Ja.
Hei, det er lngrid. Jeg har lest en rapport.
På vei til kirken kjøpte pastor Eriksen batterier til diktafonen sin.
Hun ba ekspeditøren skifte batterier, men han ble avbrutt av en kunde.
Spør Jørgen Eriksen om han skiftet batteriene for henne.
Du har fortalt at hun ble rasende. Da slo hun deg vel?
- Nei... - Tenk deg om!
Hun slår deg og du slår igjen. Når hun ligger der tenker du -
- at det er like godt å avslutte det.
Det var helt nye batterier i kona di sin diktafon. Har du satt dem i?
Nei...
Men da jeg kom inn i kirken sa hun:
"Kan du hjelpe meg med å skifte batteriene?"
Men da vi begynte å snakke om det andre, glemte vi det.
Klokken er 21.48. Avhøret avsluttes.
Du kan gå nå, men du må bli i Nødebo.
Farvel.
- Hva foregår? - Det er batteriene.
- Hvor hører de til? - Til prestens diktafon.
Hun kjøpte dem på vei til kirken, men klarte ikke å skifte dem selv.
Jørgen forlot kirken halv elleve, og før halv tolv var hun død.
Noen andre må ha skiftet batteriene.
Jeg må dra.
"Kirketjener Jens Olesen."
- Kirketjeneren! Hent ham. - Fischer henter ham.
- Han var ikke der. - Hørte du hva han sa?
Er det lngrid? Får jeg et par ord med henne?
Han var ikke der, men jeg snakket med Vindfeldt, -
- og han sa at han antakelig var hos sin mor på hjemmet.
Kirken og moren er alt han har.
Jens..!
Det er politiet.
Jens Olesen, du må bli med oss. Klokken er 02.07 og du er arrestert.
Du trenger ikke å si noe.
Ikke glem gaven min, Jens?
Hva vil du nå?
- Er det deg hun snakker til? - Nei.
- Når på fredag dro du til Hillerød? - Med bussen klokken seks.
Hvordan kan fingeravtrykkene dine være på batteriene i diktafonen?
De ble kjøpt klokken åtte i butikken.
Du var altså inne i kirken etter at du kom fra Hillerød.
- Du byttet batteriene. - Hun levde da jeg gikk.
Hvorfor sa du ikke at du var der?
Jeg trodde dere ville tro at det var meg.
- Jens, den jenta... - Pia.
- Treffes dere ofte? - Hun er kjæresten min.
Hun er syk og trenger penger.
Har du fortalt moren din om henne?
- Hun vet det godt. - Nei, hun gjør ikke det!
Jo, det gjør hun. Det var hun som sa vi kunne finne deg hos Pia.
- Da var det jo helt unødvendig... -... å drepe Eva?
Drepte du henne på grunn av Pia?
Ja.
Hvorfor?
Jeg var på vei til kirken for å fortelle presten noe.
Jeg hørte at hun kranglet med mannen, så jeg ventet til han gikk.
Hva ville du fortelle?
Jeg ville fortelle at jeg hadde tatt noen penger på kirkekontoret.
Pia er veldig syk, så hun trenger mye penger.
Så ba presten meg skifte batterier for henne.
Jeg fortalte hva jeg hadde gjort og at jeg ville betale tilbake.
Jeg har aldri opplevd henne så hard.
Hun sa at hun ville fortelle det til hele menighetsrådet.
Og moren min.
Og da gikk du og hentet spaden?
Hun snakket ofte om kjærlighet...
... som tålte alt.
Det stakk en djevel i meg.
Jeg ble rasende.
Unnskyld...
Det er i orden. Vi ses.
- Vi har fått en tilståelse. - Ingrid...
- Det gikk ikke. - Hva da?
Det har oppstått komplikasjoner.
Hva er det?
Hjernen hans har ikke hatt noen blodtilførsel de siste 14 minuttene.
Ingrid, vi må snakke om organdonasjon.
Vet du hvilken holdning Søren hadde til det?
- Hvor lenge slår hjertet hans? - I høyst tolv timer til.
Du trenger ikke å bestemme deg nå.
Hvis jeg skal følge Sørens ønske...
... så er det å hjelpe et annet menneske. Nå vil vi være alene.
Gry..?
- Har han våknet? - Nei, det har han ikke...
... og han kommer ikke til å gjøre det heller.
Hva..?
Faren din er død.
Skal jeg ringe til moren din?
- Dere gjorde en god jobb der oppe. - I like måte.
Kirketjener Jens Olesen ble dømt til åtte års fengsel.
Oversatt av: Trond E. Haugan SDl Media